4V-08-3a

3a Avaluació

===‍[|MANIFEST DE CDC PEL DIA INTERNACIONAL DE LA DONA TREBALLADORA]===
 * ﻿1.MANIFEST. **



Enguany celebrem el Dia Internacional de la Dona immersos en una situació econòmica i social difícil, en una conjuntura que ha produït un canvi radical en l’estil de vida de moltes persones i, per extensió, de moltes famílies. I aquestes dificultats econòmiques han portat a moltes dones a assumir el rol de cap de família i a esdevenir el pal de paller per a la subsistència de la llar. Les dones són unes autèntiques expertes en la cultura de l’esforç i en saber superar dificultats. Històricament han demostrat una capacitat acreditada davant qualsevol situació de crisi i, alhora, una gran adaptabilitat davant noves realitats, tot i que aquestes puguin ser adverses. Les darreres dades relatives a l’atur ens mostren un percentatge d’atur masculí d’un 19,23%, front a un 16,49% de femení. Malgrat que aquestes xifres semblin indicar que les dones han aguantat millor en temps de crisi, no hem d’oblidar que moltes d’elles estan desenvolupant tasques que abans exercien els seus superiors amb millors honoraris i també que les contractacions femenines registren un major índex de temporalitat, entre altres factors. En qualsevol cas, en la nova societat que estem bastint a partir d’accions per a la superació de la crisi actual, els homes i les dones hem de tenir les mateixes oportunitats reals d’accés als llocs de presa de decisió i de treball, en igualtat de condicions. Està més que demostrat que les capacitats i habilitats de les dones no són menors a les del gènere masculí i, alhora, una visió diferent de les coses sempre enriqueix el conjunt. Hem d’implementar mesures perquè la conciliació de la vida personal, familiar i laboral de les persones sigui una realitat, amb la complicitat de les institucions i els agents polítics, socials i econòmics. I, sobretot, hem de posar en valor les noves masculinitats, aquelles que tenen el ferm convenciment de què la suma de dos representa més benestar i millor qualitat de vida per a ambdues parts. Per a tot això, i més, hem de fer una gran tasca pedagògica i hem d’assumir i exercir cadascú de nosaltres una ferma implicació en l’assoliment d’aquest repte, perquè res no resulta més convincent que predicar amb l’exemple. . La commemoració d’aquest 8 de març de 2011 la volem dedicar, molt especialment, a totes aquelles dones que estan sent l’autèntic motor de cohesió i benestar de les seves famílies i, així, rendir un sentit homenatge al gran coratge que estan demostrant en moments difícils. . Els homes i les dones de Convergència Democràtica de Catalunya seguirem treballant per eradicar les desigualtats entre les persones i per construir, entre tots i totes, una Catalunya millor. Autor:Joan MoraTema: Dia de la Dona. pàgina: []

**2.PRESENTACIÓ GEMMA PASCUAL.** -media type="custom" key="9279444"


 * 3.RELAT DIGITAL. **

VIDA NOVA, CLASSE NOVA. **-La vida pot tindre molts canvis, i quan vaig entrar a 2n ESO ho vaig poder comprovar.Però vaig a començar per principi.** **Amb 13 anys vaig entrar a l'institut Joanot Martorell a València. Les meues companyes del col.legi i jo estàvem molt contentes ja que aniriem totes juntes a l'institut. En 1r vaig conéixer gent nova i pensava que anava a passar la resta de la meua època dínstitut allíamb elles, pero no va ser així.A l'estiu, després d'acabar el primer any d'institut ma mare em va comunicar que li havien plaça en Jalance, un col.legi de la Vall de Ayora -Cofrentes , jo havia d'acompanyar-la allí.Jo el primer que vaig pensar va ser que coneixeria gent nova i seria emocionant peró desprès vaig pensar que tindria que deixar ací les meues amigues.** **Va passar l'estiu molt rapid i quan me'n vaig adonar estava entrant per la porta del meu nou institut. Allí no coneixia ninigú, estava jo a soles, però la soledat va durar mil.lèsimes de segons; A l'entrar per la porta tothom em mirà, jo vaig vore que hi havia com a molt 50 persones, i no m'equivocava. Hi havien 47, eixa era la quantitat de pesones, que hi havia al meu nou institut .De seguida vaig vore una quantitat de persones veient unes llistes.Em vaig apropar, i jo estava: Isabel Farinos Ricarte 2 ESO. A la meua classe i erem 7 persones. Se va apropar una xica i em pregunta: "Ets nova"? De seguida ens ´vàrem fer amiguesi ella em presentà a les seues amistats.A classe tothom callava i éren unes clases molt amenes, ja que tots patisipàvem, quin remei! El curs passa rapid i mentrestant jo parlava amb les meues amigues de Valencia pel xat. A final de curs ma mare em digué que hauríem de tornar a València perquè no ha havia sufisients alumnes i havien suprimit la seua plaça. Jo estava molt contentissima per tornar -me'n a València amb les meues amigues però també deixava les noves amistats allí.** **Amigues que havien estat durant tot un any amb mi i de les quals pensava que no m'anava a encarinyar, però no va ser així.a casa començarem a arreplegar, maletes, caixes ... Peró quan vaig vore la cara de la meua millor amiga de Jalance l'ànima s'em va destrossar , ens vàrem abraçar i varem plorar. Enacara parlem pel xat, encara som amigues, amigues de xat perquè fa dos anys que no les veig.** media type="file" key="Classe nova Vida Nova-IsabelF.wmv" width="300" height="300"