4E-23-FERRAN

El wiki de Ferran

toc

1.Nom i cognoms. Correu(s) electrònic(s)
Ferran Quiles Rodas 4rtE - ferranpina@gmail.com

2.Pràctica: enllaç amb el blog "El quadern blau"
Clica açí

3.Pràctica: barra d'edició de text
Entrevistador: “¿Tens algun problema amb l'alcohol?”  Ozzy Osbourne: ” Si, no encontre cap bar”

5.Pràctica: inserció d'un arxiu Pdf
Açí la història de la nostra llengua:

6.Pràctica: incrustació d'un vídeo de YouTube
media type="youtube" key="CAmOq-vUGP0?fs=1" height="505" width="640"

7.1.Biografia de Prosper Mérimée
Nascut a París el 28 de setembre de 1803. Va estudiar al Liceu Henri IV, que va abandonar a l'edat de 18 anys. Desitjava dedicar-se a la pintura, però el seu pare el va dissuadir i el va orientar a la jurisprudència. Quan encara seguia els cursos universitaris, va sentir atret per la literatura i va fer amistat amb Sthendal, vint anys més gran que ell i amb Ampère. Els seus amics ho van presentar en societat i freqüentar els salons literaris de l'època. Va treballar com a funcionari públic. Va ser nomenat inspector general de monuments històrics. Per la seva amistat amb l'emperadriu Eugenia, va ser senador i amic íntim de Napoleó III. Els seus escrits tracten sobre arqueologia i història, com en la novel.la històrica Crònica del regnat de Carles X (1829). Reconegut pels seus relats breus: La Venus d'Ille (1837), Colomba (1840) i Carmen (1846), ambientada en una Espanya exòtica i romàntica, convertida en una popular òpera per Georges Bizet. A (1874) es va publicar Cartes a una desconeguda. Va realitzar set viatges per Espanya entre 1830 i 1864, dels que va deixar una nombrosa correspondència, recollida en el volum Viatges a Espanya. Va morir el 23 de setembre de 1870. Criteris: Biografia Prosper Merimee (traductor després) Biografia

7.2.Argument de 'Carmen'
José és sergent d'un regiment de Dracs. Carmen és una cigarrera nascuda per a l'amor ... variat. Tots la festegen. I ella, que es veu menyspreada pel senyor José, s'enamora d'aquest. A conseqüència d'una baralla, és detinguda i posada sota la custòdia del senyor José, a qui sedueix, aconseguint que el deixi escapar. El sergent és castigat per la fuga.

D'acord Carme amb uns contrabandistes, excita el senyor José a la rebel.lia. Aquesta sorgeix gairebé espontàniament, perquè la fatalitat posa al sergent espasa en mà davant d'un tinent requebrador. I amb prou feines ha aconseguit encara la coqueta enamorar el sergent, quan ja s'insinua el seu interès per Escamillo, el torero de moda.

Senyor José s'ha anat amb Carmen i els contrabandistes. Aquesta allà a la serra, a la vista de la frontera. Des d'allà veu el seu poble, do de viu la seva mare. Però la seva sobresaltat cor-que ja es ressent de la fredor de Carmen-no el deixa assossec per pensar en ningú més que en aquesta dona i en els possibles rivals. Per acabar de posar-ho en brases es presenta a la muntanya Escamillo. Hi ha un desafiament interromput per Carmen. Crema en gelosia senyor José. Amb tot, quan Micaela li porta la notícia que la seva mare està agonitzant, se'n va, rabiós i amenaçador.

Ja està Escamillo al favor. Hi ha una gran correguda de bous. En els lluminosos voltants de la plaça de la Maestranza, a la mateixa riba del Guadalquivir, apareixen Escamillo-que mata aquella tarda-i Carme. Una amiga diu a aquesta que entre el públic està senyor Josep. Però - etern efecte vital de l'amor! - Carmen, com està enamorada no té por. És ella la que parla, i diu el senyor Josep que es vagi i la oblidi perquè vol a un altre. L'amant adolorit, exhorta, prega, es queixa, amenaça ... Tot inútil ... I Carme no tremola davant la mort que treu el cap. Per satisfer la desesperació del senyor José, en un moviment suïcida, tira a terra l'anell que aquest li havia regalat, i el sergent apunyala Carme. Se sent el tumult que a la plaça produeix una bona estocada. I Carmen cau en el moment en què arriba a buscar el triomfador Escamillo.

Criteris: Argument Carmen Llibre (traductor després) Argument

7.3.Crítiques sobre 'Carmen'
He de reconèixer que no és un llibre que estigués buscant per llegir, però ho vaig trobar fa poc de forma casual i vaig decidir comprar (per un preu irrisori encara que ho hagués comprat si fos més car perquè tant sentir parlar de Carmen m'havia picat una mica la curiositat). Us ho recomano per passar una bona estona (encara que breu) i per poder admirar una història d'amor que en cap moment es fa pesada i que de cap manera podria considerar-romàntica, sinó més una tragèdia.

Per la meva part és una de les obres millor fetes que hi ha em va encantar va impactar, i fins i tot em vaig sentir dins de l'obra de fet la segueixo veient i no em canso de veure-la i llegir-la en hora bona. Gràcies per aquest malbaratament de talent i perfeccionalismo que conté aquesta meravellosa opera

Criteris: Critica Carmen Libro Opinion (traductor) 1ª opinió

2ª Opinió

7.4.Tràiler sobre 'Carmen'
media type="youtube" key="l_mSvMAU-98?fs=1" height="505" width="640"

8.Audacity
Audacity és un programa de tractament d'audio, el qual es molt útil. Les utilitats d'aquest programa són varies. Pots agafar un audio ja creat i aplicar-li tot tipus d'efectes. També pots anar mesclant pistes d'audio per a conseguir una cançó. La opció de grabadora, és també molt útil. Al finalitzar, la pista d'audio pots pasarla a molts formats d'audio, una cosa que ajuda prou a l'hora d'obrir-lo després.

9.Presentació
media type="custom" key="7468665"

10.1 El bandolerisme
El bandolerisme és definit com una activitat criminal duita a terme per bandes armades, comandades per un cap, contra persones o contra propietats. L'actuació de persones armades al marge de la llei, és una activitat present arreu del món al llarg de tots els períodes de la història i sempre és l'expressió d'unes realitats socials que l'expliquen i la fan possible. Els bandolers més coneguts són: Jaume El Barbut, Melchor el Extremeño, el Rubio de Espera, José María El Tempranillo, Antonio Díaz, el Renegado, el Chato Pedrosa de Benamejí i els set xiquets d’Écija. Aquests bandolers venien de famílies pobres faltes de diners i solien furtar diners, menjars i objectes de valor a les altres persones. La indumentària dels bandolers era molt cridanera; calces o mitges fins a mitja cama, camisola folrada, sabates o espardenyes amb antipares, capa i barret. En canvi els caps de colla anaven molt més guarnits; robes i mitges virolades, capells de plomalls, cadenes d'or i arracades a les orelles. Però l'armament era pel que destacaven, tot hi que molt del que duien era prohibit. D'armament destaquem: el pedrenyal, l'arcabús de metxa, l'arcabús de cacera amb pany de roda, l'espasa i la daga. Aquest model de bandoler s’ajusta al descrit per Merimée en la seua obra, Carmen. Els bandolers solien actuar en camins apartats dels nuclis urbans. Solien transportar tant joies i objectes preciats com mercancies prohibides d’uns països a altres. Un bandoler podia exercir de contrabandista, però no tots ho feien. Ja que alguns sols furtaven per a subsistir. Es suportaven entre ells mateixa, i utilitzaven dagues i armes d’aquest tipus. Merimée plasma molt bé els tipus bandolers que hi havia en aquella època, donant una informació fidedigna. Els bandolers de Carmen, furtaven principalment per subsistir, però moltes vegades ho feien per exercir el contrabandisme.

10.2 Els grups socials
Gitanos: Carmen, José, el Tort, el Dancaire i el Remendado. Furtaven i timaven als estrangers (sobretot anglesos) Estrangers: Prosper i el milord anglés. Pagaven a les forces militars. Forces militars: Soldats i José al principi de la història. Capturen als gitanos. Els gitanos en contacte a sovint amb els estrangers, ja que era molt fàcil timar-los. Segons el llibre de Prosper l’eficàcia de les forces militars era més bé, escasa ja que no agafen a cap gitano.

11.Ivoox
media type="custom" key="7546117"

12.Mapa Mental
media type="custom" key="7546123"