4V-10-CRISTINA

= 1ª Avaluació =

[[image:mickey-mouse.jpg width="152" height="171" align="right"]]
1. // ﻿ ﻿ El meu nom es Cristina Ferrer Morellà// //y el meu gmail// __ cristina.ferrer11 @gmail.com __ 2. Ací enllace amb el bloc de classe 3. __Aquesta frase__ //es un exemple// de l'utilització de la barra d'edició de text. 4. He incrustat una imatge al marge de la detra. 5. Arxiu PDF:  6. Vídeo de Marc Granell.

media type="youtube" key="1Ovyl4zWG_s?fs=1" height="296" width="528"toc

// 7.1 Biografia de Prosper Mérimée //
Prosper Mérimée va nàixer a París(França), el 23 de setembre de 1803. Fill únic del professor de diseny Léonor Mérimée i de Anne-Louise Moreau. Després d'acudir al 'Lycée impérial Napoléon', estudià Dret, llicenciant-se en 1823, i profunditzà en el coneixement de diversos idiomes, entre ells l'espanyol. Va debutar a començaments dels anys 20 com a literari, amb la publicació de l'obra teatral "Cromwell" (1822). Mérimée va ser un novelista i dramaturg d'estil romàntic, a més de historiador, destaca especialment pels seus relats breus. En 1845 triomfà amb la seua obra //"//**Carmen**" (1845), que va inspirar múltiples pel·lícules i l'òpera homònima de Geroges Bizet. Els seus coneixements d'Espanya van ser gràcies als múltiples viatjes que va realitzar per la Península entre 1830 y 1864. A banda de la seua faceta literària Mérimée també va ocupar diversos llocs polítics. Mai es va casar, però va tindre varies relacions amoroses, com Emilie Lacoste o Madame Delesset. Va morir en Cannes, el 23 de setembre de 1870. Ese mateix dia complia 67 anys

// 7.2 Argument de 'Carmen' //
El Senyor José és sergent d'un regiment de Dragones. Carmen és una cigarrera nascuda per a l'amor... variat. Tots la cortegen. I ella, que es veu menyspreada pel senyor José, s'enamora d'aquest. A conseqüència d'una baralla, és detinguda i posada sota la custòdia de don José, al que sedueix, aconseguint que el deixi escapar. El sergent és castigat per la fuga. D'acord Carmen amb uns contrabandistes, excita el senyor José a la rebel·lia. Aquesta sorgeix gairebé espontàniament, perquè la fatalitat posa el sergent espasa a mà davant un tinent requebrador. I tot just ha aconseguit encara la coqueta enamorar el sergent, quan ja s'insinua el seu interès per Escamillo, el torero de moda. El Senyor José se n'ha anat amb Carmen i els contrabandistes. Aquesta allà a la serra, en vista de la frontera. Des d'allà veu el seu poble, do de viu la seva mare. Però el seu cor sobresaltat -que ja es ressent de la fredor de Carmen- no li deixa assossec per pensar en ningú més que en aquesta dona i en els possibles rivals. Per acabar de posar-lo en suspens es presenta a la muntanya Escamillo. Hi ha un desafiament interromput per Carmen. Crema en gelosia el senyor José. Amb tot, quan Micaela li porta la notícia que la seva mare està agonitzant, marxa, rabiós i amenaçador. Ja està Escamillo en el favor. Hi ha una gran cursa de toros. Als lluminosos voltants de la plaça de la Mestrança, a la mateixa vora del Guadalquivir, apareixen Escamillo -que mata aquella tarda- i Carmen. Una amiga diu a aquesta que entre el públic és el senyor José. Però -¡eterno efecte vital de l' amor!- Carmen, com està enamorada no té por. És ella la que parla, i diu al senyor José que se'n vagi i l'oblidi perquè n'estima un altre. L'amant adolorit, exhorta, prega, es queixa, amenaça... Tot inútil... Y Carmen no tremola davant de la mort que apunta. Per curullar la desesperació de do José, en un moviment suïcida, tira al terra l'anell que aquest li havia regalat, i el sergent apunyala Carmen. Se sent el tumult que a la plaça produeix una bona estocada. I Carmen cau en el moment en què arriba a buscar-la el triomfador Escamillo.

// 7.3 Crítiques sobre 'Carmen' //
És un llibre bastant petit, unes 100 pàgines, el que facilita la seva lectura en poc de temps. A més empra un llenguatge extremadament senzill (malgrat incloure alguns conceptes del caló o del " chipén cañí " com el denomina l'arqueòleg) apte per a qualsevol persona, encara que no estigui gaire habituada a llegir.

8. Creació de la taula de continguts.
La taula de continguts l'he ficat dalt del tot a la detra.

// ﻿9. Audacity //
// L'editor d'àudio lliure i de multiplataforma. // Audacity és un programa lliure i de codi obert per gravar i editar so. Està disponible per Mac US X, Microsoft Windows, GNU/Linux i altres sistemes operatius. Va ser creat a la tardor de 1999 per Dominic Mazzoni i Roger Dannenberg en la universitat de Carnegie Mellon. Després d'això va ser publicat en SourceForge.net com software lliure al maig de 2000. Característiques de l'Audacity:
 * Gravació d'audio en temps real.
 * Edició d'arxius d'audios Ogg Vorbis, MP·, WEV, AIFF, AU y LOF;
 * Conversió entre diferents formats d'audio.
 * Importació d'arxius de format MIDI i RAW;
 * Edició de pistes múltiples.
 * Agregar al so (eco, to, etc).
 * Possibilitat d'usar plug-ins per a augmentar la seua funcionalitat.



// 10. Presentació sobre el treball de "Carmen". //
media type="custom" key="7519791"

// 11. Treball sobre "Carmen". //
media type="custom" key="7546289"

// 12. Mapa mental. //
media type="custom" key="7612419"

= 2º Avaluació =

Práctica amb el Voki.
media type="custom" key="7893481"

1.Conferencia: El sentiment del Nadal
Què és el Nadal: una festa, un sentiment...? No tot el món pensa el mateix sobre el Nadal ni sabria dir què és. Per a mi no només és una festa o unes vacances sinó una cosa més gran que engloba tot allò, és un sentiment. Aquesta festa no agrada a tota la gent, ja que això és personal, cada persona pot sentir positiva o negativament el Nadal.

Per exemple ací fique un enllaç on es mostra una opinió sobre el Nadal i on es pot comprovar que hi ha gent a la qual li agrada i gent a qui no agrada el Nadal. Reflexions sobre el nadal: - O[|__pinió de Juan Francisco Adame Hernández__]. Jo no estic d’acord amb tot allò que pensa aquest home sobre el Nadal, és molt negatiu i pessimista. Té raó quan diu que hi ha moltes contradiccions pel que fa a regals, els menjars, el Pare Noël, “ algunes ONG “, etc., però tothom té dret a tindre il·lusió pel Nadal, i ningú li la pot llevar. -Després de buscar i buscar, no he pogut trobar cap article d’opinió a favor dels Nadals, tots anaven en contra.  Normalment les persones que viuen el sentiment del Nadal i que el gaudixen més, són els xiquets. Quan eres menut desitges amb totes les teues forces que arriben els Nadals i fins i tot comptes els dies que falten. I quan arriba el Nadal et fiques molt content i t’ il·lusiones per tot: els regals, les vacances, juntar-te amb tota la família i no tens cap preocupació.  Però a poc a poc amb el pas dels anys, es va perdent aquest entusiasme pel Nadal. I quan ja es fan més majors hi ha persones que no tenen aquest sentiment i solament pensen en el Nadal com unes simples vacances d’ hivern. Encara que hi ha moltíssima gent que segueix gaudint dels Nadals com un xiquet i això és el que no ha de canviar.  Des del meu punt de vista, com a opinió personal meua, pense que els Nadals són molt especials. Encara que quan era xicoteta m’agradaven més, pense que únicament es celebren una vegada a l’any i els hem de gaudir sempre. Per aquesta raó intente aprofitar-les de la mateixa manera i amb el mateix entusiasme que quan era menuda, amb la meua gent i amb la família. En aquestes dades intentem juntar-nos tota o quasi tota la família, i això és el que més m’agrada, ja que tinc família que viu lluny i els veig poques vegades a l’any, i sols en Nadal és quan estem tots junts: cosins, germans, oncles, etc.  Per finalitzar, vull desitjar-vos a tots un Bon Nadal i espere que mai perdeu aquest sentiment.

2.La instància.
Exercici de classe: pàgina 67, exercici 2.

-Organitzem un concurs de paelles al pati de l'institut i necessitem material per a 450 persones. Solicite a l'ajuntament que me'l facilite.

Cristina Ferrer Morellà, amb el DNI 14511456-N i amb domicili  al carrer de Sant Vicent, 12 4b, 46019 de València, tlf. 966751875,

EXPOSE: Que al pati del meu institut, IES Joanot Martorell, per celebrar  l'últim dia de classe i dinar tots junts de forma divertida, els alumnes vam pensar en realitzar un concurs de paelles. Aleshores la Direcció del centre l'últim trimestre es va posar en marxa i es va encarregar de l'organització, intentant preparar-ho tot.  Es va encarregar de trobar els materials necessaris per a les paelles <span style="font-family: 'Courier New',Courier,monospace;"> però va haver un inconvenient, el nombre de persones que s'havien <span style="font-family: 'Courier New',Courier,monospace;"> apuntat al concurs va excedir el límit que s'havia calculat. Sóm unes 450 <span style="font-family: 'Courier New',Courier,monospace;"> persones, i no tenim tots els recursos necessaris per a poder realitzar el <span style="font-family: 'Courier New',Courier,monospace;"> concurs. Aleshores vam pensar que la gent que participara pagara 3€, <span style="font-family: 'Courier New',Courier,monospace;">per a poder comprar el material, però les conseqüencies d'aquest pagament <span style="font-family: 'Courier New',Courier,monospace;"> farien que la gent no estiguera d'acord, doncs el concurs es cancelaria <span style="font-family: 'Courier New',Courier,monospace;"> i no es realitzaria.

<span style="font-family: 'Courier New',Courier,monospace;">DEMANE: <span style="font-family: 'Courier New',Courier,monospace;">la facilitació de tots el materials necessaris per a poder fer les paelles, <span style="font-family: 'Courier New',Courier,monospace;"> així no hauriem de fer pagar una cuota per participar al concurs i la gent <span style="font-family: 'Courier New',Courier,monospace;"> acudiria.



<span style="display: block; font-family: 'Courier New',Courier,monospace; text-align: right;">València, 14 de gener de 2011

<span style="display: block; font-family: 'Courier New',Courier,monospace; text-align: center;">A/A AJUNTAMENT DE VALÈNCIA

3.Poster
Aquest poster és el que més m'ha interessat de tots, perquè m'agraden molt els gossos. A més a més la presentació és molt bonica, aquest poster està molt traballat i ben fet. També està molt decorat i queda molt graciòs.

media type="custom" key="8078466" width="57" height="57"

4.El tabaquisme.
media type="custom" key="8202932" width="210" height="210"

5.Un Quiz fet per mi.
Tema: els verbs.

media type="custom" key="8238668"

6.Treball sobre "La Mosca"
En les meues activitats sobre el llibre de "La mosca" he treballat sobre el narrador.

**Activitat 1**
En aquesta obra literària el narrador, que és qui conta els fets, és un narrador **extern** ja que es troba fora de la història i utilitza la tercera persona. També cal dir que és **omniscient**, perquè conta la història com si es tractara d'un déu que tot ho veu i ho sap, inclós els pensaments i sentiments dels personantges. Es pot demostrar que és aquest tipus de narrador en aquestos paràgrafs, on descriu el que senten els personatges per dins en moments concrets:

- Pàg. 15: "//El cant dels ocells era un bàlsam per a la tristesa que envaïa els presents, per a tots menys per a ella,// //la ràbia, la indignació, la impotència i sobretot el sentiment de culpa són molt difìcils de pair.//" (Que és quan soterren Marc). - Pàg. 19: "La Isona no badava boca, mirava fixament la porta de l'aula. Hauria volgut plorar com els nens en el seu primer dia de classe, agafar-se a la falda de la mare i suplicar-li que volia tornar a casa, al seu recer, el lloc on en realitat es trobava segura, però no tenia edat per a aquests numerets, va fer el cor fort i va mentir als pares." (Primer dia de classe a l'institut nou). - Pàg. 28: "De colp i volta el soroll del despertador la va espantar. << Calma't Isona, només ha estat un malson >>, es va dir a ella mateixa en veu alta per sentir una veu amiga. Es va llevar arrossegant les cames, el somni havia estat tan real que li feien mal de tant de còrrer <<una bona dutxa i com nova!>>, es va donar ànims ella mateixa>>" (Parla amb ella mateixa, com es sent i el que farà). - Pàg. 67: "<<M'estic tornant paranoica>>, va dir a dins seu. Tot i això va accelerar el pas, tenia el pressentiment que la seguien." (Laila parla per a ella i el narrador ho sap). - Pàg. 70: "-Millor. He de pujar a casa s'ha fet tard -va dir la Laila sense massa convenciment, ja que hauria volgut que aquell instant s'haguera fet etern. La Laila estava en un nuvolet. " (Com se sent Laila amb Joan). - Pàg. 89: "A la Isona la sensació d'impotència encara la feia sentir-se pitjor." (Sensació d'Isona després de vore que la segona investigació de la directora no aconsegueix ni testimonis, ni víctimes). - També altre clar exemple per a poder afirmar que és un narrador extern omniscient, és el fet que ens descriu perfectament els malsons d' Isona, tot el que ella veu i com els viu.

**Activitat 2**
El narrador de la novel·la en alguns moments deixa d'explicar els fets i són els mateixos persontatges els que narren la història i ens donen informació. Alguns dels fragments que ho demostren són els següents:

- Pàg. 32, quan Miquel parla en primera persona refetint-se al seu germanet adopatat Omar: "De vegades pense que els meus pares el tracten millor que a mi, vull dir que li compren tot allò que vol, i això em fa sentir incòmode. Però,no sé..."

Els següents tres moments narrats en primera persona per Isona, quan Joan li demana explicacions sobre el que ha passat amb Marc, són molt importants per al desenvolupament de la història d'aquest llibre, ja que gràcies a les paraules d'Isona podem saber el que va passar.

- Pàg. 43-51: "Havia d'agafar el metro per anar a l'institut, només dues paraules, però a mi em semblava un mòn. Tenia por de fer-ho sola... " (moment que coneix a Marc quan no sap tornar a casa desde el conservatori) - Pàg. 77-82: "Asseguda a terra al pati de l'institut m'encaparrava a poder desxifrar la lectura obligatòria del trimestre. Definitivament no m'agradava..." (quan la colla d'Isona fuma la pipa de la pau amb Marc per interés ja que sap molt d'informàtica.) - Pàg. 97-101: "A l'estiu jo ja havia trencat amb el Xavier, no per res en especial, ja no el trobava tan guapo, ni tan divertit, simplement me n'havia cansat. Ell s'ho va prendre molt malament... " (al campament Isona i Marc es besen quan ballen, Xavier s'enfada i en tornar a l'intitut l'assetjament comença de nou contra Marc).

7. Transcripció i correcció d'una intervenció personal al debat de La mosca.
Una de les coses que més m'ha cridat l'atenció és com desde fora és molt fàcil aconsellar al maltractat que no tolere la situació i que denuncie, però quan la persona pateix assetjament o qualsevol maltracte es paralitza i no demana ajuda per por a que la cosa vaja a pitjor o es repeteixca, com els passà a Marc, Miquel, Laila i Isona.