4E-15-ALEJANDRO

=  =

WikiAlex

= 1. NOM, COGNOM I E-MAIL = Alejandro Ibáñez Hergueta--->alexteiger95@gmail.com

toc



UN ENLLAÇ "ROCKER"
Ací el teu enllaç = 2. ENLLAÇ AMB EL BLOG = Ací el teu enllaç al blog de la clase

= 3. PRÀCTICA AMB BARRA D'EDICIÓ DE TEXT = "Volia agrair aquest Grammy a Jethro Tull per no haver tret cap disc aquest any" - Lars Ulrich

Entrevistador: "Tens algun problema amb l'alcohol?"  Ozzy Osbourne: "Si, no en trobe cap bar"

= 4. INCRUSTRACIÓ D'UNA IMATGE =

[[image:timthumb.php.jpeg]]
= 5. DOCUMENT PDF DE TIRANT LO BLANC  = (TIRANT LO BLANC, cantata per a narradors, cor infantil i orquesta) = 6. VIDEO DE YOUTUBE: MARC GRANELL  = media type="youtube" key="1Ovyl4zWG_s?fs=1" height="385" width="480" = 7.PROSPER MÉRIMEÉ =

Prosper Mérimée va néixer a París (França), el 23 de setembre de 1803. Fill únic del professor de disseny Leonor Mérimée i d'Anne-Louise Merimée. Després d'acudir al Liceu Imperial Napoleó, estudia Dret, llicenciant-se en 1823, i aprofundeix en el coneixement de diversos idiomes, entre ells l'espanyol. Va debutar al començament dels anys 20 com a literat, amb la publicació de l'obra teatral "Cromwell" (1822). Merimée és un novel lista i dramaturg d'estil romàntic, a més d'historiador, destaca especialment pels seus relats curts. El 1845 va triomfar amb la seva obra "Carmen" (1845), que va inspirar múltiples pel lícules i l'òpera homònima de Georges Bizet.

El seu coneixement sobre Espanya s'aposenta en els seus constants viatges per la Península, realitzats preferentment entre 1830 i 1864.

Altres títols d'importància de l'autor gal són "Història de Pere I de Castella", "La guerra social", "Els descontents", "Colomba" o "El got etrusc".

A més de la seva faceta literària, Merimée va ocupar diversos llocs polítics durant la República i l'Imperi de Napoleó III. Mai es va casar, però va mantenir diverses relacions amoroses, entre elles amb Emilie Lacoste o Madame Delessert. Va morir a Cannes, el 23 de setembre de 1870. Aquest mateix dia complia 67 anys. Estret de Paraules de recerca: Prosper Mérimée

7.1 ARGUMENT
Després de les guerres napoleòniques, els viatgers romàntics "redescobrir" Espanya, oferint una visió misteriosa, primitiva i exòtica del país, sobretot d'Andalusia. Prosper Mérimée (1803-1870) va contribuir decisivament a fixar aquesta visió d'Espanya amb la creació de CARMEN, la cigarrera gitana, meitat àngel, meitat dimoni, posseïdora d'una bellesa tan ideal com lasciva. Publicada en forma de llibre el 1847, la història de José Navarro, un soldat exemplar, seriós i complidor que acaba convertint-se en desertor, bandoler i assassí a causa de la inexorable passió que Carmen li inspira, expressa a la perfecció la fatalitat del desig amorós i la pulsió autodestructiva que comporta. La primerenca popularització de l'obra a través de l'òpera homònima de Georges Bizet i el fet que, posteriorment, s'hagi adaptat al cinema en nombroses ocasions demostra la pertinença de Carmen al terreny del mite. En la mesura que tot mite o arquetip és susceptible de diferents lectures al llarg del temps, la criatura que el misogin Mérimée considerar "dona fatal" pot avui interpretar-se, segons apunta Alicia Mariño Esperons en el seu suggerent pròleg, com a símbol de la llibertat i com a encarnació de la dona mestressa de si mateixa i del seu propi destí. EscucharLeer fonéticamente Estret de

7.2 CRÍTIQUES
Kalinebe (15 de junio de 10) Historia entre un militar, José y una gitana, Carmen. No se puede tildar de amor y sí más trágica que romántica. Es una novela que ya tiene unos años, pero recomendable para leer y pasar un buen rato. [|Estret de]

Escribe texto o la dirección de un sitio web o [|traduce un documento]. [|Cancelar] Escuchar

Jo havia vist prèviament l'òpera Carmen de Georges Bizet, així que vaig pensar que havia de revisar en CD durant la meva fase de l'òpera al novembre. Quan vaig escoltar el CD comentari per a ell (produït per l'Òpera Lírica de Chicago), vaig descobrir que la història va ser originalment una novel.la de Prosper Mérimée, pel que he descarregat la novel.la i el va llegir així.Estret de

===Intermezzo===

= 8. Google maps = Google maps és el nom d'un servei gratuït de Google. És un servidor d'aplicacions de mapes en la web. Ofereix imatges de mapes desplaçables, així com fotos satelitales del món sencer i fins i tot la ruta entre diferents ubicacions. Des el 6 d'Octubre del 2005 Google Maps és part de Google Local. És similar a Google Earth, una aplicació Windows / Mac / Linux que ofereix vistes del Globus terraqüi impactants, però que no és fàcil d'integrar a pàgines web. Ofereix la possibilitat que qualsevol propietari d'una pàgina web integri molts elements al seu lloc. Google Maps ofereix la capacitat de fer acostaments o allunyaments per mostrar el mapa. L'usuari pot controlar el mapa amb el ratolí o les tecles de direcció per passar a la ubicació que es desitgi. Per permetre un moviment més ràpid, les tecles "" i "-" poden ser usades per controlar el nivell de zoom. Els usuaris poden ingressar una adreça, una intersecció o una àrea en general per buscar al mapa.

 Els resultats de la recerca poden ser restringits a una zona, gràcies a Google Local. Per exemple, si algú vol consultar per "Waffles in Ottawa" (en espanyol, Waffles a Ottawa), per trobar restaurants que serveixen waffles prop de la ciutat. Les cerques poden trobar una àmplia gamma de restaurants, hotels, teatres i negocis generals.

 Com altres serveis de mapa, Google Maps permet la creació de passos per arribar a alguna direcció. Això permet a l'usuari crear una llista pas a pas per saber el com arribar al seu destí, calculant el temps necessari i la distància recorreguda entre les ubicacions col arqueologas

 L'enllaç de link to this page (en espanyol, enllaç a aquesta pàgina), insereix una cadena llarga d'URL la qual conté la latitud i la longitud. Aquestes dades poden ser usats per ingressar-los en Nasa World Wind o Terraserver-USA, els quals, en alguns casos, tenen imatges de major resolució.

 Els desenvolupadors poden aplicar noves formes de veure el món gràcies a aquestes APIS

= 9. Presentació del Black Album  = = =

media type="custom" key="7525005" align="center"

= 10. Pràctica iVoox  =

media type="custom" key="7525037" align="center"

(La cançò sols dura fins als 6:25)

= 11. Treball Carmen  =

**10.1 El bandolerisme**
El bandolerisme és definit com una activitat criminal duita a terme per bandes armades, comandades per un cap, contra persones o contra propietats. L'actuació de persones armades al marge de la llei, és una activitat present arreu del món al llarg de tots els períodes de la història i sempre és l'expressió d'unes realitats socials que l'expliquen i la fan possible. Els bandolers més coneguts són: Jaume El Barbut, Melchor el Extremeño, el Rubio de Espera, José María El Tempranillo, Antonio Díaz, el Renegado, el Chato Pedrosa de Benamejí i els set xiquets d’Écija. Aquests bandolers venien de famílies pobres faltes de diners i solien furtar diners, menjars i objectes de valor a les altres persones. La indumentària dels bandolers era molt cridanera; calces o mitges fins a mitja cama, camisola folrada, sabates o espardenyes amb antipares, capa i barret. En canvi els caps de colla anaven molt més guarnits; robes i mitges virolades, capells de plomalls, cadenes d'or i arracades a les orelles. Però l'armament era pel que destacaven, tot hi que molt del que duien era prohibit. D'armament destaquem: el pedrenyal, l'arcabús de metxa, l'arcabús de cacera amb pany de roda, l'espasa i la daga. Aquest model de bandoler s’ajusta al descrit per Merimée en la seua obra, Carmen. Els bandolers solien actuar en camins apartats dels nuclis urbans. Solien transportar tant joies i objectes preciats com mercancies prohibides d’uns països a altres. Un bandoler podia exercir de contrabandista, però no tots ho feien. Ja que alguns sols furtaven per a subsistir. Es suportaven entre ells mateixa, i utilitzaven dagues i armes d’aquest tipus. Merimée plasma molt bé els tipus bandolers que hi havia en aquella època, donant una informació fidedigna. Els bandolers de Carmen, furtaven principalment per subsistir, però moltes vegades ho feien per exercir el contrabandisme.

**10.2 Els grups socials**
Gitanos: Carmen, José, el Tort, el Dancaire i el Remendado. Furtaven i timaven als estrangers (sobretot anglesos) Estrangers: Prosper i el milord anglés. Pagaven a les forces militars. Forces militars: Soldats i José al principi de la història. Capturen als gitanos. Els gitanos en contacte a sovint amb els estrangers, ja que era molt fàcil timar-los. Segons el llibre de Prosper l’eficàcia de les forces militars era més bé, escasa ja que no agafen a cap gitano.

= = = 12. Pràctica amb Mindomo  = media type="custom" key="7546125"