4E-09


 * 2a Avaluació **

Instància

Inés Castillo i Santamaria, amb DNI 23546920-P, amb domicili carrer colon numero 12 porta 14, 46017 de València, tlf.652 314 965

EXPOSE:

QUE a la ciutat de València a soles hi ha una escola oficial d'Idiomes QUE oferta un número de places inferior a la demanda( la demanda actual es el doble al número de places que oferix).

QUE des de fa molts anys en el bulevard sud hi ha un cartell en un terreny el qual anuncia QUE ha sigut obtingut per a fer un centre de Idiomes

SOL·LICITE:

A la major brevetat s'efectuen les obres de l'Escola Oficial d'Idiomes a fi de que tots el ciutadans tinguen accés a l'ensenyament públic i de qualitat

València 18 de Gener de 2011

Excma. Alcaldessa de València

Glogster

media type="custom" key="8078382"

El meu Glogster media type="custom" key="8310792" Treball del llibre "La mosca" de gemma pascual La història de Jokin.

Jokin, 14 anys, comença a ser objecte de burla d'amics i companys quan, a principis del curs passat, es fa les seues necessitats damunt en classe. De les burles passen als colps, fins i tot li trenquen l'aparell dental en una pallissa. «Li feien menjar terra», diu una companya. Durant el campament d'estiu, Jokin i la seua quadrilla són enxampats pels monitors mentre fumaven un porro. Quan l'assumpte arriba a l'orella dels pares dels adolescents, tots assenyalen, injustament, a Jokin com xivato i s'acarnissen més amb ell. El 13 de setembre, primer dia de classe, és rebut amb l'aula decorada amb paper higiènic per a celebrar l'aniversari de la diarrea i amb colps. El 14 de setembre ho crivellen a balonades en el gimnàs. El 15, una altra pallissa cruel. Jokin deixa d'anar a classe i la seua tutora alerta als pares. Pares i professora acorden que Jokin torne a l'aula el dimarts 21 amb un mòbil per si tinguera problemes. Aquella matinada, es suïcida. **TRADUIT DE :** __**[]**__

Jokin C., un jove de 14 anys que vivia en Hondarribia (Guipúzcua) es va suïcidar el 21 de setembre de 2004 després d'un any sencer patint assetjament escolar per part dels seus companys d'institut. Aquest cas va commocionar al país i va concloure amb la primera condemna per assetjament escolar a Espanya.

Amb la frase «Lliure, oh, lliure. Els meus ulls seguiran encara que paren els meus peus» Jokin s'acomiadava del món, no aguantava més la situació que vivia dia després de dia. La matinada del 21 de setembre va agafar la seua bici i va eixir de casa. Van trobar el seu cos als peus de la muralla de*Hondarribia 12 hores després.

El jove era un adolescent introvertit, aficionat a la informàtica i a Internet. Era bon estudiant, però l'institut s'havia convertit en un infern per a ell. Als pocs dies del començament del nou curs l'adreça del centre va avisar als pares de Jokin que estava faltant a classe.

Després de la volta de les vacances les burles i vexacions, que ja havia rebut en l'institut el curs passat es van transformar en maltractaments i pallisses. L'acarnissament va venir després que a l'estiu, durant uns campaments alguns xavals del centre anaren sorpresos per un monitor fumant porros. A pesar que Jokin també va ser castigat, els companys el van acusar de 'delator'.

La família de Jokin va denunciar que una de les professores del jove va participar en els actes vexatoris que patia. Segons aquestes fonts les humiliacions de les quals era objecte van començar un any abans del suïcidi, després que el jove es fera les seues necessitats damunt. Diversos alumnes del seu institut van decidir "celebrar" aquest aniversari "llançant en l'aula un munt de rotllos de paper higiènic".

Les mateixes fonts van lamentar que davant aqueixa situació una de les professores decidira "donar una nova volta de rosca" a les vexacions i humiliacions que patia l'adolescent i el va obligar a "arreplegar tots els rotllos de paper higiènic que havien llançat els seus companys". T **RADUIT DE:** __[]__

__**Alltres Casos**__

Lucas és obés, té 11 anys, i porta cinc suportant intimidaciones.En primer grau, quan van començar les bromes pesades que li feia un xiquet en particular -fill de la secretària de l'escola-, pesava 42 quilos. Aqueix any mai va escoltar el seu nom i sí «bola de greix», «el gros», «el pilota». Lucas, un xic molt tímid, reaccionava al principi plorant. Ara se li pot veure solament pel pati de l'escola. Ho han derrotat. L'any passat ho van despullar en el lavabo i li van amagar la roba. Assisteix al col·legi perquè no s'atreveix a dir-li al seu pare el que li passa. Si algú haguera parlat amb ell quan es va sentir humiliat en la classe de gimnàstica -el dia que el professor li va cridar «corre gros, baixa el budell» perquè anava més lent que els altres- tal vegada sabria defensar-se. En aqueix moment tots van riure i Lucas es va sentir doblement humiliat. Com se sentiria Jokin el dia que una professora li va ordenar que arreplegara els rotllos de paper higiènic que sembraven els pupitres quan els seus amics festejaven l'aniversari de la seua diarrea en classe?

<span style="background-color: transparent; color: #000000; font-family: Arial; font-size: 11pt; font-style: normal; font-weight: normal; text-decoration: none; vertical-align: baseline;">La xiqueta de cinc anys d'un col·legi públic prop de Màlaga també va pensar que si cada dia li donava el seu esmorzar a una de les seues quatre acosadores de sis anys deixarien de tancar-la en els lavabos.No va ser així. Es quedaven amb el seu entrepà, la ficaven en els banys i l'amenaçaven per si obria la boca. La seua mare va notar que alguna cosa ocorria perquè la veia agitada, insegura i patia malsons.Finalment, la xiqueta ho va explicar tot i l'escola va prendre mesures.Les seues maltractadores van ser sancionades i una monitora es va encarregar de vigilar els lavabos i el pati.

<span style="background-color: transparent; color: #000000; font-family: Arial; font-size: 11pt; font-style: normal; font-weight: normal; text-decoration: none; vertical-align: baseline;">Pau té 14 anys i per un problema en els ossos porta botes ortopèdques. Dos dels seus companys li espenten i riuen. ha caigut diverses vegades i ha arribat ferit a casa. Els alumnes acosadors, argumenten que només ho fan per a divertir-se, que no li volen fer mal .Gens d'açò és veritat. Cerquen sentir-se protagonistes. Necessiten percebre's forts i poderosos.se senten superiors quan piquen a l'altre. Després del enfadament de la víctima amaguen les seues pròpies ferides. Sota l'aparença d'una novatada, els bullies camuflen la seua inseguretat, i omplen el seu buit emocional. Persegueixen sense descans vivències diferents, i necessiten impressionar.

<span style="background-color: transparent; color: #000000; font-family: Arial; font-size: 11pt; font-style: normal; font-weight: normal; text-decoration: none; vertical-align: baseline;">A Mario, amb 15 anys, el seu perseguidor des de feia més de dos anys li escopia el seu menjar en el menjador del col·legi i li la feia engolir davant el riure dels seus companys. Tots els dies. Era la manera en què creava espectacle. Una experiència que el bully definia com a «excitant», però només mentre estava enfront del grup. Després, quan Mario tímidament vomitava havent dinat i algun monitor esbrinava què ocorria, mostrava raonaments autoexculpatorios: «Ell em va demanar una broma i a mi se'm va ocórrer aquesta ». O apel·lava als seus drets: «M'estava provocant i jo només ho vaig fer per a defensar-me». O es feia passar per víctima: «És que a mi també m'ho han fet».

<span style="background-color: transparent; color: #000000; font-family: Arial; font-size: 11pt; font-style: normal; font-weight: normal; text-decoration: none; vertical-align: baseline;">Carolina, als seus 20 anys, recorda amb espante el que li feien a un dels seus companys de classe, el «geni de les matemàtiques», com encara li crida. «Li tiraven botelles de plàstic, li pegaven, li trencaven les carpetes, li tiraven les ulleres al sòl, li posaven terra en el seu menjar A voltes, quan Joaquín estava tendit en el sòl, doblegat en dos i amb una mà en la panxa i una altra en el cap, un grup d'amigues i jo cridàvem pareu! Però ells no paraven. A voltes somni amb Joaquín al que no vaig veure més.Somni que ens colpegen als dos». Tant els bullies com els testimonis muts formen part d'un mateix circuit de por i necessitat.

<span style="background-color: transparent; color: #000000; font-family: Verdana; font-size: 9pt; font-style: normal; text-decoration: none; vertical-align: baseline;">**TRADUIT DE :** <span style="background-color: transparent; color: #800080; font-family: Times New Roman; font-size: 12pt; font-style: normal; vertical-align: baseline;">__**[]**__

Glogster llibre la mosca:Història de Jokin media type="custom" key="9735534"

Manifest Internet

Manifest Internet. Com funciona el periodisme avui. Disset declaracions
El passat 7 de setembre, un grup de 15 periodistes alemanys va fer públic [|un manifest] sobre el periodisme i internet. [|El Laureà] en va traduir els punts i jo ara hi afegeixo el text (traduït de l'anglès i francès): > ** Produeix diferents esferes públiques, diferents condicions de comerç i habilitats culturals diferents. Els mitjans han d'adaptar la seva metodologia de feina a la realitat tecnològica d'avui en lloc d'ignorar o desafiar-la. És la seva tasca desenvolupar la millor forma possible de periodisme basada en la tecnologia disponible. Això inclou nous productes i mètodes periodístics. ** > > ** El web redistribueix les estructures mediàtiques existents transcendint-ne els marges i oligopolis. La publicació i distribució dels continguts mediàtics ja no estan lligats a grans inversions. El propi concepte del periodisme és -afortunadament- en procés de cura de la seva funció de guardià. Tot el que queda és la qualitat periodística mitjançant la qual el periodisme es distingeix de meres publicacions. ** > > ** Les plataformes basades en la web com les xarxes socials, la Wikipedia o el YouTube han esdevingut part del dia a dia per a la majoria de gent del món occidental. Són tant accessibles com el telèfon i la televisió. Si les empreses mediàtiques volen continuar existint, han d'entendre el món dels usuaris d'avui i abraçar les seves formes de comunicar-se. Això inclou les formes bàsiques de comunicació social: escoltar i respondre, també conegut com a diàleg. ** > > ** L'arquitectura oberta d'internet constitueix la llei de base d'una societat de la Informació que es comunica digitalment i, conseqüentment, el periodisme. No es pot modificar amb l'objectiu de protegir interessos comercials o polítics sovint amagats darrere el pretès interès públic. Independentment de com és realitzat, bloquejar l'accés a internet posa en perill el flux lliure de la informació i corromp el dret fonamental a un nivell d'informació autodeterminat. ** > > ** Fins a l'actualitat, a causa d'una tecnologia poc adequada, les empreses mediàtiques, els centres de recerca, les institucions públiques i altres organitzacions han compilat i classificat la informació mundial. Avui cada ciutadà pot organitzar els propis filtres informatius mentre els cercadors treballen amb volums d'informació d'una magnitud desconeguda fins ara. Els individus poden informar-se ara millor que mai. ** > > ** Gràcies a internet, el periodisme pot acomplir el seu rol socio-educacional d'una manera nova. Això inclou presentar la informació com un procés continu i sempre canviant; la fi de la inalterabilitat dels mitjans impresos és un benefici. Els qui vulguin sobreviure en aquest nou món d'informació necessiten un nou idealisme, noves idees periodístiques i un sentiment de plaer en explotar aquest nou potencial. ** > > ** Els enllaços són connexions. Ens coneixem uns als altres gràcies als enllaços. Aquells que no els utilitzen s'autoexclouen del discurs social. Això també val per als webs de les empreses periodístiques tradicionals. ** > > ** Els buscadors i agregadors faciliten el periodisme de qualitat: faciliten poder trobar contingut remarcable al llarg del temps i són part integral d'aquesta nova i enxarxada esfera pública. Les referències mitjançant enllaços i cites -especialment els fets sense consentiment ni remuneració de la font- fan possible el discurs social en xarxa i la seva veritable cultura. Han de ser absolutament protegits. ** > > ** La democràcia es basa en la participació i la llibertat d'informació. Transferir la discussió política dels mitjans tradicionals a internet i l'extensió d'aquesta discussió amb la participació activa del públic és una nova de les noves tasques del periodisme. ** > > ** L'article 5 de la Constitució alemanya no comprèn protegir els drets de professions o models econòmics tècnicament tradicionals. Internet esborra els límits tècnics entre l'amateur i el professional. És per això que el privilegi de la llibertat de premsa ha de valer per qualsevol persona que pugui contribuir a l'acompliment del deure periodístic. Qualitativament parlant, no s'hauria de diferenciar entre periodistes pagats i no pagats sinó entre bon periodisme i mal periodisme. ** > > ** Temps enrere, institucions com l'Església van prioritzar el poder per sobre la consciència personal i alertaven contra la irrupció dels fluxos d'informació quan es va inventar la impremta. D'altra banda, els autors de pamflets, enciclopedistes i periodistes van provar que més informació porta a més llibertat, tant per a l'individu com per a la societat en el seu conjunt. Fins avui en dia, no ha canviat res al respecte. ** > > ** Es poden fer diners amb contingut periodístic a internet. Ja n'hi ha molts exemples. Com que internet és extremadament competitiu, els models de negoci han d'adaptar-se a l'estructura de la xarxa. Ningú no hauria d'intentar escapar-se'n mitjançant polítiques encaminades a mantenir l'status quo. El periodisme necessita competència oberta per a trobar les millors solucions de refinançament a la xarxa, juntament amb el coratge per a invertir en la implementació multifacètica d'aquestes solucions. ** > > ** Els drets d'autor són un pilar de l'organització de la informació a internet. Els drets dels autors a decidir el tipus i el perímetre de la distribució dels seus continguts són vàlids també a la xarxa. Al mateix temps, no s'ha d'abusar dels drets d'autor per a protegir mecanismes obsolets d'aprovisionament i posar fi nous models de distribució i d'esquemes de llicències. La propietat comporta obligacions. ** > > ** Els serveis periodístics online finançats amb anuncis ofereixen contingut a canvi d'un efecte d'atenció. El temps del lector, espectador o oient són molt valuosos. En la indústria del periodisme, aquesta correlació ha estat sempre un dels principis de base del seu finançament. Han d'inventar-se i testejar-se noves maneres de refinançament periodísticament justificables. ** > > ** Internet està portant el periodisme cap a un nou nivell de qualitat. Online, el text, el so i les imatges no cal que siguin efímers. Poden ser recuperables i esdevenen un arxiu de la història contemporània. El periodisme ha de tenir en compte el desenvolupament de la informació, la interpretació i els errors, és a dir, ha d'admetre els seus errors i corregir-los de manera transparent. ** > > ** Internet desacredita els productes homogenis de masses. Només els que són extraordinaris, creïbles i excepcionals guanyaran públic. Les demandes dels usuaris han augmentat. El periodisme ha de satisfer-les i continuar perseguint els seus propis principis freqüentment formulats. ** > > ** El web constitueix una infrastructura per a l'intercanvi social superior a la dels mitjans de masses del segle XX: en cas de dubte, la “generació Wikipedia” és capaç de valorar la credibilitat d'una font, resseguir les notícies fins a la font original, investigar-la, comprovar-la i avaluar-la -sols o com a part d'un esforç de grup. Els periodistes que ho menystenen i no volen respectar aquestes habilitats no són presos seriosament pels usuaris d'internet. Amb raó. Internet fa possible comunicar-se directament amb les persones abans conegudes com a receptors -lectors, oients i espectadors- i aprofitar el seu coneixement. No es necesiten periodistes que sàpiguen de tot sinó que comuniquin i investiguin. **
 * 1) **Internet és diferent**
 * 1) **Internet és un imperi mediàtic de butxaca**
 * 1) **Internet és la nostra societat i la nostra societat és internet**
 * 1) **La llibertat d'internet és inviolable**
 * 1) **Internet és la victòria de la informació**
 * 1) **Internet canvia millora el periodisme**
 * 1) **La xarxa requereix gestió de relacions**
 * 1) **Els enllaços aporten, les cites decoren**
 * 1) **Internet és la nova seu del discurs polític**
 * 1) **Avui, llibertat de premsa significa llibertat d'opinió**
 * 1) **Més és més, mai existeix massa informació**
 * 1) **La tradició no és un model de negoci**
 * 1) **Els drets d'autor es converteixen en un deure cívic a internet**
 * 1) **Internet té moltes divises**
 * 1) **El que està a la xara es queda a la xarxa**
 * 1) **La qualitat segueix sent la qualitat més important**
 * 1) **Tot per a tothom**