4E-13-ISMAEL

=1. Nom, cognoms i correu electrònic.= __**ISMAEL GANDÍA GUTIÉRREZ**__ __**EL MEU COMPTE DE GMAIL**__neskisma@gmail.com

=2. Pràctica: enllaç amb el quadern blau.= [|Enllaç amb el quadern blau] =3. Pràctica: barra d'edició de text.= = ISMAEL GANDÍA GUTIÉRREZ =

=4. Pràctica: incrustació d' una foto.= Imatge de "la Ciutat de les Arts i de les Ciències", de València. =5. Pràctica: inserció d' un arxiu PDF.=

=6. Pràctica: incrustació d' un video de YouTube.= =media type="youtube" key="1Ovyl4zWG_s?fs=1" height="385" width="480"=

=7. Activitats abans de la lectura de 'Carmen'.=

7.1. Biografia de Prosper Mérimée.
Novel·lista i historiador francès nascut a París. Després de cursar estudis de dret en aquesta ciutat, va treballar com funcionari públic i va ser nomenat inspector general de monuments històrics. Més tard, a través de la seva amistat amb l'emperadriu Eugenia, es va convertir en senador i amic íntim de Napoleó III. Entre els seus nombrosos escrits figuren obres d'arqueologia i històriques, com la novel·la històrica Crònica del regnat de Carlos X (1829). Merimée es conocido, ante todo, por sus relatos breves, en los que aborda temas como la violencia y la crueldad humanas: La Venus d'Ille (1837), Colomba (1840) y Carmen (1846), ambientada en una España exótica y romántica, convertida en una popular ópera por Georges Bizet. En 1874 se publicó una selección de su correspondencia con Jenny Ducquin y la familia Delessert, bajo el título Cartas a una desconocida. Al buscador "Google" he introduït: prosper merimee. []

7.2. Argument de 'Carmen'
Un historiador o arqueòleg francès va anar a Andalusia a la recerca d'unes ruïnes de l'època dels romans. Quan estava en la forest buscant les ruïnes es va trobar amb un home que era José Navarrès, el bandit mes temut d'Andalusia al que va ajudar a escapar, perquè el guia de l'arqueòleg volia lliurar-li amb la recompensa. Mes tarda, a Còrdova, es va trobar amb l'en una casa d'una gitana que tirava la buenaventura. Allí va començar a contar-li la seva història: José Navarro era basc, de Elizondo, i treballava com soldat a Còrdova. Un dia va haver de detenir a Carmen perquè havia rajat a una companya del treball, i es va enamorar d'ella, perquè tenia molta gràcia i era molt atrevida i molt atractiva. En comptes de dur-la a la presó, la va dur a una casa en un barri de gitanos. Carmen va aconseguir escapar, i a José li van ficar en el calabós. Carmen li va enviar a la presó una llima i diners dintre d'una barra de pa per a ajudar-li a escapar, però ell va rebutjar l'ajuda perquè no ho considerava bo. AL sortir li van exonerar i va ser posat com sentinella en una casa, i Carmen va passar per on ell estava, i quedo amb ell en Triana. A partir d'aquest moment es va enamorar d'ella, i ella li va embullar perquè anés amb ella i amb la seva banda a fer contraban d'alguns productes. José estava molt gelós del marit de Carmen (un expresidiari al que Carmen li dedicava molts gestos i al que no se sap si li volia per a aprofitar-se d'ell o li volia de debò), al que va matar posant com excusa una baralla que van tenir. A part d'amb el seu marit i amb José, Carmen sempre caminava amb homes per a aconseguir diners, o per a preparar a la banda per a donar un cop (també li va usar moltes vegades per a aconseguir els seus propòsits). Però Carmen ja no li volia (probablement perquè José estava obsessionat amb ella), i va estar a punt de matar a un torero per aquesta gelosia que tenia cap a ell. Però no va passar gens, i Carmen va anar A Còrdova perquè havia una festa a Còrdova i volien obtenir informació sobre els diners que gastava la gent. Però li havia enganyat i volia estar amb el torero. Més tard en la casa en la qual estaven ell li va dir que s'anessin A Amèrica però ho va rebutjar perquè no volia anar-se. José es va anar plorant però després va ser on Carmen i la va matar, i després es va lliurar. L'última part és una explicació sobre la raça gitana: la seva llengua, la seva manera de vida i costums, d'on poden provenir, on viuen, les semblances i diferències entre gitanos alemanys i centreeuropeus i els seus dialectes. També es parla un poc del que fan els gitanos i gitanes per a sobreviure: tirar la buenaventura, preparar pocions i filtres amorosos, i fer encisos que la gent normal es creia encara que eren estafes. Parlen sobre la seva religió, que és la del país en el qual estan en aquest moment, i de les seves supersticions. Al buscador "Google" he introduït: argumento libro carmen. []

7.3. Crítiques sobre 'Carmen'
Avantatges: intens, senzill. Desavantatges: massa breu, no aprofundeix en els personatges Recomanable: sí. Al buscador "Google" he introduït: carmen prosper merimee critica. []

Famosíssim text, que va ser base d' obres musicals, peces teatrals i nombroses pel·lícules. En ella, i amb el context de l' Espanya vuitcentista, esconta la pasional i tràgica històrica romàntica entre una gitana cridada Carmen i un militar de nom José, qui, arrossegat pel seu enfervorecit amor, acabarà convertit en un bandoler al marge de la llei. Al buscador "Google" he introduït: carmen prosper merimee critica. []

7.4. Tràiler de l' obra 'Carmen'
media type="youtube" key="wqR6nxDJix0?fs=1" height="385" width="480"