4E-16-REYES

toc

1. Nom i cognoms. Correu
Reyes María Llop Villar queeeny.llop@gmail.com

3. Barra d'edició de text
Copia i enganxa un paràgraf de text qualsevol -per exemple, d'aquesta pàgina- en la teua pàgina del wiki. Després selecciona-ho tot i canvia de tipus de lletra clicant a la icona n. 5 que és la lletra T amb la paleta de colors per tal de transformar la grandària, el tipus de lletra i el color del paràgraf que has enganxat.

5. Nosaltres els Valencians
Arxiu PDF:

6. Incrusta un video de Youtube
media type="youtube" key="1Ovyl4zWG_s?fs=1" height="385" width="480"

7.1.Biografia de Prosper Mérimée
(París, 1803-Cannes, França, 1870) Escriptor francès. Va estudiar dret a París i als vint anys va conèixer a Stendhal, qui li va instar a dedicar-se a la literatura. Influït per la comèdia espanyola, va escriure diverses peces agrupades sota el títol de Théatre de Clara Gazul, a les quals va seguir Li carosse du Saint-Sacrement. De 1829 és la novel·la històrica en la línia romàntica La chronique du règne de Xarres IX, però el més destacable de la seua producció literària són els contes i novel·les curtes, entre elles Mateo Falcone (1829), Tamango (1829), La double méprise (1833), Els âmes du purgatoire (1834), La Venus D’Ille (1837) i Carmen (1845), que inspiraria la famosa òpera homònima de Bizet. A més de la seua activitat literària, Mérimée es va dedicar a la conservació i restauració d'obres d'art romàniques i gòtiques, i va arribar a ser nomenat inspector de monuments històrics en l'any 1834. Va ser personatge rellevant en la cort del Segon Imperi.

Biografía de Prosper Merimee

7.2.Argument de 'Carmen'
Després de les guerres napoleónicas, els viatgers romàntics “redescubrieron” Espanya, oferint-nos una visió misteriosa, primitiva i exòtica del país, sobretot d'Andalusia. Prosper Mérimée (1803-1870) va contribuir decisivament a fixar aquesta visió d'Espanya amb la creació de Carmen, la cigarrera gitana, meitat àngel, meitat dimoni, posseïdora d'una bellesa tan ideal com lasciva. Publicada en forma de llibre en 1847, la història de José Navarro, un soldat exemplar, seriós i complidor que acaba convertint-se en desertor, bandoler i assassí a causa de la inexorable passió que Carmen li inspira, expressa a la perfecció la fatalitat del desig amorós i la pulsió autodestructiva que comporta. La primerenca popularització de l'obra a través de l'òpera homònima de Georges Bizet i el fet que, posteriorment, s'hagi adaptat al cinema en nombroses ocasions demostra la pertinença de Carmen al terreny del mite.

Argument de Carmen

7.3.Crítiques sobre 'Carmen'
Però cap dels seus relats és tan popular com Carmen, popularitat a la qual sens dubte ha contribuït en bona parteix l'òpera que va escriure Bizet sobre l'arranjament teatral de Meilhac i Halévy (en aquella època Mérimée havia mort ja), encara que és de recordar que la seua estrena, en 1875, va anar un fracàs i es va precisar que Bizet morira, tres mesos després d'aquell, perquè el públic parisenc es decidira a reparar la injustícia. És probable, encara que la majoria dels crítics solen passar per alt el fet, que en la concepció de Carmen va influir el famós llibre de George Borrow: La Bíblia a Espanya, aparegut en anglès tres anys abans i que dóna una visió tan viva de l'Espanya popular de l'època (la influència, per exemple, és evident quan anota Mérimée sobre el llenguatge dels gitanos). En tot cas, Carmen és un personatge singular i agrest, profundament espanyol, que no lluita per salvaguardar la seua religió ni les tradicions dels seus avis i mor perquè vol ser lliure, tranquil·lament, sense vacil·lacions, doncs entre la mort i l'esclavitud, per dolç que aquesta siga, la vacil·lació no és possible. Ací també Mérimée es col·loca al marge de la trama, que desenvolupa sumariamente entre una disertación semihistórica, semiarqueológica, i un assaig erudit sobre la llengua dels gitanos. Aquesta manera d'envoltar de ceñudas arestes una anècdota apassionada és altre pudor de Mérimée, home polit i elegant, que, quan una emoció massa intensa li impedia parlar mesuradamente, preferia guardar silenci.
 * Critica de Carmen: **

[|Pàgina de la crítica de Carmen]

És un llibre bastant menut, unes 100 pàgines, el que facilita la seua lectura en poc temps. A més empra un llenguatge extremadament senzill (a pesar d'incloure alguns conceptes del va calar o del "chipén cañí" com ho denomina l'arqueòleg) apte per a qualsevol persona, encara que no estiga molt habituada a llegir.
 * Critica de Carmen: **

A continuació us contaré un poc més sobre els personatges, ja que encara que he de reconèixer que Merimée no es deté excessivament en detalls, és fàcil descobrir a través de la lectura un poc del caràcter d'aquests personatges així com de les seues circumstàncies.

José és un militar basc molt noble i que fins al moment de conèixer a Carmen ha complit amb la seua obligació militar sense errors. Per desgràcia per a ell s'enamorarà de José, pel que podem dir que la seua conversió a delinqüent es produeix per culpa de l'amor, ja que en ell fins a aqueix moment no es veu un ápice de maldat.

Per contra Carmen és una dona complexa. D'una banda podem dir coses molt positives, com que és una persona forta, decidida, que lluita pels seus i sobretot molt lliure. D'altra banda és evident que Carmen és cruel, utilitza als homes al seu antull si això li serveix per a aconseguir els seus objectius.

Açò últim a mi em crea un dilema, podem dir que Carmen té dolents sentiments? Jo no sabria que contestar ja que és veritat que utilitza a la gent, però al mateix temps no ho fa en benefici propi, sinó tot el contrari, només intenta ajudar al seu marit i en general als seus.

A la meua manera de veure, Carmen i José es complementen a la perfecció. Ell és passiu, ella activa, Carmen és forta i decidida, mentre que José es deixa dur per un amor que li obnubila. Carmen és salvatge, pura passió, mentre que José és completament racional.

He de reconèixer que no és un llibre que estiguera cercant per a llegir, però ho vaig trobar fa poc de forma casual i vaig decidir comprar-lo (per un preu irrisorio encara que ho haguera comprat si fora més car perquè tant escoltar parlar de Carmen m'havia picat un poc la curiositat).

Us ho recomane per a passar una bona estona (encara que breu) i per a poder admirar una història d'amor que en cap moment es fa pesada i que ni per remei podria considerar-se romàntica, sinó més una tragèdia.

[|Pàgina de la crítica de Carmen]

<span style="color: #d4be08; font-family: 'Trebuchet MS',Helvetica,sans-serif; font-size: 17px; line-height: 25px;">7.4.Tràiler sobre 'Carmen'
media type="youtube" key="l_mSvMAU-98?fs=1" height="385" width="480"

DIAPOSITIVA SOBRE EL LLIBRE DE CARMEN

media type="custom" key="7519389"

<span style="color: #7030a0; font-family: Impact,Charcoal,sans-serif; font-size: 160%;">TRABALL DE CARMEN


 * Llista de personatges de la novela Carmen. **

<span style="font-family: Tahoma,Geneva,sans-serif;">- ** Carmen. ** És una gitana no molt bonica però molt atractiva, d'ulls i pèl molt fosc i pell bruna. Utilitza el seu atractiu per als seus propis propòsits (és molt engalipadora, i aconsegueix sempre manipular als quals ella vol), que solen ser relacionats amb guanyar diners. És molt supersticiosa, com tots els gitanos, i no s'esmenta la seua religió. És de classe social baixa. Encara que viu a Andalusia ve de Navarra, per això parla euskera. També parla la llengua dels gitanos, el romaní, i el castellà.

- ** Don José. ** El seu veritable nom és José Lizarrabentoa, però li coneixen amb aqueix nom perquè ve de Navarra. No se li descriu físicament en el llibre, però es pot saber el seu caràcter i la seua forma de ser per la manera d'actuar. Era una persona molt gelosa, sobretot dels homes als quals Carmen volia o enganyava. Açò li provoca ser molt violent. També és molt cabut, perquè no accepta que no es faça el que el vol. Al principi tracta de ser just i honrat, però al final arriba a tirar la culpa que ell matara a Carmen a les persones que la van educar, quan en realitat la culpa era seva.

- ** L’autor (Prosper Merimee). ** L'autor apareix en llibre com el personatge al com José li conta tot el que li va succeir per a arribar on aquesta ara, en la presó i apunte de ser executat. Però el llibre no ho descriu físicament. És un home molt curiós, és a dir, es troba amb algú que pot ser perillós i en comptes d'anar-se, ell es queda allí amb ell. També és un home lleial amb els seus amics, no just, ja que quan Antonio avisa perquè arresten a José, l'autor li avisa perquè escape.

- ** Antonio. ** És el personatge que acompanya a l'autor al principi de la novel·la. No es diu molt d'ell. Tan solament podem intuir per la seua manera d'actuar que no li agradava gens José des del primer moment i que era un home just, ja que avís que arrestaren a do José que era un bandoler. El llibre no dóna cap descripció física d'ell.

- **La vella de l’hostal.** D’aquest personatge el llibre esmenta poc, ya que lo poc que es pot saber d’aquest personatge es que li tem a don José i es la que deixa que José es quede a dormir al seu hostal. Es una dona de clase baixa i humil.

- ** Lillas Pastia. ** Un vell venedor de fritura, gitano i negre com un moro, a l’establiment del qual anaven moltes persones benestants a menjar peixet fregit. No dona mes información sobre aquest personatge.

- ** Dorotea. ** Era una vella gitana amiga de Carmen. Don José la descriu como una vella que semblava servidora de Satanàs. Parlava romaní, la llengua dels gitanos.

- ** Dancaire. ** A aquest personatge ho nomenen en la novel·la algunes vegades, però no dóna una descripció d'ell, ni tampoc fa comentari algun. L'única cosa que podem saber és que era un company de do José i que era amb el qual millor es duia José.

- ** Garcia el Tort. ** El llibre el descriu com el mosntre més dolent que haja eixit de Bohèmia. Negre de pell i encara més negre d’ànima; era l’assassí més empedreït que don José havia conegut en la seua vida.

- ** Remendado. ** El llibre no diu molt d’aquest personatge, soles que es un bell xicot d’Écija i res més.

- ** Jose María. ** Es un home que sempre va acompanyat per la seua dona a totes les expedicions, pero que anava sempre darrere de totes, les maltractava i algunes voltes es ficaba gelós de la seua dona. No era un bon camarada ya que ho apanyaba per a que tots els beneficis foren per a ell en les expedicions. Pero no el descriu fisicament.

- ** La dona de Jose María. ** Era bonica, prudent, modesta, tenía bones maneres; mai deia una mala paraula i era molt abnegada. El seu marit la feia molt infeliç per les raons que he dit abans i quan el seu marit li pegava i li deixava una cicatriu ella la mostrava com si fóra la cosa més bella del món.

- ** Lucas. ** Es un personatge que apareix al final de la novela. És un picador molt destre que li agrada a Carmen i del que està gelos José, ya que Carmen el busca cada vegada que pot.

- ** Juanito. ** D'aquest personatge el llibre diu molt poc. Solament que era l'últim company que li quedava a do José i és el qual li avisa que havia vist a Carmen en companyia de Lucas.

- ** Nathan Ben Joseph de Gibraltar. ** És un home amb el que fan un negoci que té una partida de cotó del bó i confía en don José. El llibre no diu res més sobre aquest personatge.

<span style="color: #2d0080; font-family: Tahoma,Geneva,sans-serif; font-size: 140%;">GOOGLE DOCS
<span style="color: #000000; font-family: Tahoma,Geneva,sans-serif;">﻿ <span style="color: #000000; font-family: Arial,Helvetica,sans-serif; font-size: 14px; line-height: normal;">Google Docs i Fulls de càlcul, oficialment Google Docs & Spreadsheets és un programa gratuït basat en Web per a crear documents en línia amb la possibilitat de col·laborar en grup. Inclou un Processador de textos, una Full de càlcul, Programa de presentació bàsic i un editor de formularis destinats a enquestes. Google Docs juntament amb GMail, Google Calendar i Google Talk; el 7 de juliol de 2009, van deixar la seua qualitat de Beta i van passar a ser productes acabats. A partir de gener del 2010, Google ha començat a acceptar qualsevol arxiu en Google Docs, entrant al negoci de l'emmagatzematge online amb un màxim de 1 GB.

<span style="color: #f75075; font-family: Tahoma,Geneva,sans-serif; font-size: 18px; line-height: normal;">Característiques

<span style="font-family: Arial,Helvetica,sans-serif; font-size: 14px; line-height: normal;">Es pot crear documents de text,dibuixos, fulls de càlcul, presentacions i bases de dades des de la mateixa aplicació o importar-los utilitzant la seua interfície web o enviant-los utilitzant el correu electrònic, a més de pujar qualsevol tipus d'arxiu. Els arxius s'emmagatzemen en els servidors de Google. Els arxius emmagatzemats poden ser exportats en diversos formats estàndard o ser enviats per correu electrònic.

<span style="font-family: Arial,Helvetica,sans-serif; font-size: 14px; line-height: normal;">Durant l'edició dels documents, aquests es guarden automàticament per a evitar pèrdua d'informació.

<span style="font-family: Arial,Helvetica,sans-serif; font-size: 14px; line-height: normal;">Altra característica important és la possibilitat de col·laboració de grups de treball, a més de poder compartir-los amb múltiples usuaris al mateix temps.



media type="custom" key="7652013"

media type="custom" key="7651991"