4V-04-3a

= = = 3ºEVALUACION. =

** MANIFEST DEL 8 DE MARÇ, DIA INTERNACIONAL DE LA DONA **
==** El món local sempre s’ha caracteritzat pel seu compromís en el desenvolupament de la nostra societat, pel seu treball de proximitat en el si de la construcció d’un país més just i avançat. I en definitiva, per la voluntat de contribuir des de l’esfera pública en l’assoliment d’un entorn on totes les persones puguin dur a terme els seus projectes i aspiracions personals en un marc de plena igualtat. **==

==** El dia 8 de març, Dia Internacional de la Dona, és una oportunitat que les institucions públiques i privades de Catalunya no podem desaprofitar. Per tant, hem de vetllar conjuntament per tal que les nostres reivindicacions en defensa de la plena igualtat d’oportunitats entre els homes i les dones deixi de ser una utopia per esdevenir una realitat plausible. Per tots són conegudes múltiples situacions quotidianes que ens allunyen d’aquest marc ideal de plena igualtat de totes les persones amb independència del seu gènere. Així doncs, el dia 8 de març ha de servir per reivindicar a nivell internacional el paper de la dona treballadora i compromesa amb el seu entorn social i familiar, el dia de la dona que, amb la seva voluntat, constància i fermesa, ha lluitat per disminuir l’escletxa que al llarg de la història l’ha separat i diferenciat del gènere masculí. **==

==** En un manifest com aquest les institucions catalanes, i en el nostre cas el món municipal, no podem donar l’esquena a la realitat que encara avui és present en el nostre entorn. No podem deixar de denunciar amb veu alta i clara dos aspectes que embruten la nostra societat: la violència masclista i el difícil equilibri entre la vida laboral i personal. En primer terme, la violència masclista, lluny de mostrar una tendència a la baixa, és i continua essent una crua realitat molt present en la nostra societat. Les xifres i les dures històries humanes que s’amaguen darrera de cada víctima de violència masclista és quelcom intolerable en un país avançat com el nostre. I és en aquest sentit que nosaltres, les institucions públiques del país, hem de treballar incansablement i en plena coordinació per eradicar aquesta xacra social. Es precisen més mitjans materials i humans per ajudar a les víctimes d’aquestes situacions i, a més, mecanismes més ràpids per intervenir davant les denúncies d’aquest tipus. Amb tot, cal no deixar de treballar a llarg termini i és en aquest sentit que els esforços en la coeducació dels nostres nens i nenes ha de ser una de les nostres prioritats. **== ==** En segon terme, la conciliació de la vida laboral i professional ha de ser un dels àmbits on les institucions hem de treballar per fer-la realitat. La positiva entrada de la dona en el mercat de treball ha comportat que el model tradicional de mercat laboral no sigui sostenible, ja que avui la distribució de la jornada de treball és un dels principals elements de desigualtat entre gèneres pel fet que la igualtat en les tasques domèstiques és també un objectiu no assolit i continuen essent les dones les que assumeixen gran part d’aquestes resposabilitats. **== ==** No es poden negar els passos que la nostra societat ha fet en la igualtat entre gèneres. Lluny de poder-los ignorar, han de servir com a punt de partida del treball constant i incansable cap a la igualtat entre homes i dones. Aquesta igualtat, avui garantida a nivell legal en molts camps, ha de traspassar necessàriament la línia de la teoria per esdevenir una igualtat real i efectiva. Aquest és també un dels principals reptes que com a institucions al servei de la societat ens hem d’autoimposar. És per tot el què s’ha exposat anteriorment que demanem i ens comprometem a treballar, tots junts, per assolir aquest horitzó d’igualtat d’oportunitats entre homes i dones, on les persones, amb independència del seu gènere, puguin treballar per fer possible els seus propis somnis i projectes vitals. **== ==** I en aquest camí cap a una societat més justa és on els ens locals tenim un important paper a jugar. Hi podem intervenir mitjançant el disseny i l’aplicació de les nostres pròpies polítiques públiques, potenciant els espais de coeducació, denunciant les situacions discriminatòries, treballant conjuntament amb altres institucions per garantir un entorn social més equitatiu i ho hem de fer, també, mitjançant la pràctica en l’exemple. I aquest any amb les eleccions municipals que ens afecten directament hi podem contribuir fent de les nostres institucions locals un espai de trobada i diàleg conjunt d’homes i dones que, des del compromís envers els seus pobles i ciutats, treballaran junts per la construcció d’una societat més solidària, lliure i justa. **==

=Relat digital.= = = =media type="youtube" key="tC1IOQjGWzI" height="349" width="425"=